Dette har hendt:
- Hvor har du vært? - Jeg vet ikke helt.
- Hva skjedde med deg? - Jeg døde, men kom tilbake.
Vi passerte nettopp Caleb.
- Hvordan vet du det? - Jeg føler ham.
- Er alt normalt? - Det ser sånn ut.
Jeg vil gjøre det rette for barnet, men jeg er forpliktet til oss.
Jeg tror vi blir overvåket.
Unnskyld.
Hold øye med dem, og rapporter til oss nå og da.
- Hva gjorde du med meg? - Det vet du ikke.
- Jacob? Hva gjør du? - Ingenting.
Hjelp meg å vaske hagemøblene. De er skitne.
Mamma og pappa er gamle nå, eller hva?
Eldre enn du husker dem, og eldre enn jeg husker dem.
Kommer de til å dø snart?
Ikke nødvendigvis. Døden er lunefull. Den kommer når den kommer.
Men selv om de dør, kommer de kanskje tilbake. Vi gjorde det.
Jeg skal til fabrikken i dag. Du kan bli med.
Fabrikken er stengt.
- Stengt? Hva mener du? - Ingen jobber der lenger.
- Når skjedde det? - For lenge siden, sier pappa.
Mamma er oppe. Jeg går og spiser frokost.
- Hei. Er alt i orden? - Ja.
- Hva skjedde? - Ser ut som jeg blir her en stund.
- Nytt oppdrag. - Hva går det ut på?
Ifølge min nye sjef skal jeg ha ansvaret for de tilbakevendte.
- Jeg skal hjelpe deg å bære inn. - Nei, jeg må finne et eget sted å bo.
Jeg ville bare si at jeg kommer til å bli synlig i nærmiljøet en stund.
Ok.
Et øyeblikk.
- Hallo? - God morgen, agent Bellamy.
- Har du funnet deg til rette? - Ja da.
- Skal du bo hos dr. Langston? - Holder du øye med meg?
Du må forstå din nye rolle.
Hold øye med de tilbakevendte i Arcadia.
Nyankomne rapporteres inn til meg.
- Forventer du flere? - Ikke nødvendigvis.
Hva skjer med nye tilbakevendte? Blir de fraktet bort?
Ikke om noen gjør krav på dem.
Sheriff Langston er kjent med ordningen, og bistår gjerne.
Skal du fortelle meg hvem du er? Hvilken etat du kommer fra?
Jeg har fått ansvaret for dette.
- Tom? - Hei.
- Jeg skal finne meg en leilighet. - Men skulle vi ikke...
Jeg kan ikke bo i et hus fullt av din kones ting. Jeg ser Janine overalt.
Jeg vet at det ikke er ideelt, men du er ikke trygg alene.
Skjer det deg noe, kan jeg ikke...
- Tom, du er gift. - Vi har ikke gjort noe galt.
- Har du snakket med henne? - Hun vil ikke.
Det viktigste nå, er at du og babyen er trygge.
Alt annet går seg til.
- Sheriff. - Agent Bellamy.
- Jeg ble fortalt at du er informert. - Jeg vet hvorfor du er her. Følg meg.
- Hvem snakket du med? - En regjeringskvinne.
- Hva sa hun? - At jeg må følge hennes ordre.
Jeg var tilbøyelig til å tro henne etter forrige ukes hendelser.
Du har ansvaret for alt som involverer de tilbakevendte.
Jeg skal ordne med ressurser og støtte. Du finner det her.
Ok. Takk. Det funker.
Hvordan føles det å være regjeringens sladrehank?
Det er enten meg eller en som ikke bryr seg om det som skjer her.
Sheriff? Gamle Miller ringte nettopp.
Noen hestedekkener ble stjålet, -
- og det ser ut som noen bor i en jakthytte i skogen der.
Calebs jakthytte ligger der.
- Tror du han er tilbake? - Kanskje han har flere å drepe.
Det er ikke som du tror. Jeg, Maggie...
Jeg vil ikke at du skal si ett ord om datteren min.
Du får ikke engang tenke på henne rundt meg.
Beklager. Jeg tenkte nettopp på henne.
- Spiller Lucille fremdeles? - Ikke så mye som før Jacob kom.
Hun har en liten gutt å ta hånd om nå.
- Han sa at fabrikken er stengt. - Ja.
- Hva skjedde? - Etter Jacobs død, ga jeg opp.
- Solgte du den? - Nei.
- Jeg lot Jake Turner ta over driften. - Turner?
Det var best sånn. Jeg var ikke i stand til å drive den mer.
Jeg trodde alltid at jeg skulle komme tilbake.
- Men det skjedde aldri. - Jeg forstår.
Agent Bellamy ringte nettopp.
Han vil at du skal undersøkes. Vi må forsikre oss om at du er frisk.
- Skal jeg til legen? - Ikke en hvilken som helst lege.
Maggie. Har ikke Fred sagt det?
Da du var syk, ble Barbara gravid. Maggie er barnebarnet ditt.
Det er ingen her.
Han har baller hvis han kommer tilbake etter det han gjorde.
Tror du han kan komme tilbake to ganger?
Rachael kom tilbake en andre gang.
Liket hennes forsvant ikke plutselig fra en fengselscelle.
Hva nå?
Jeg setter Carl på spaning. Kommer det noen, får vi vite det.
- Har du et øyeblikk? - Selvsagt.
Jeg må hente noe i huset.
- Er det greit? - Det er ditt hus også.
Skal du dra?
- Jeg sa opp i morges. - Hvorfor?
Kirken vil ha en pastor med et tradisjonelt kristent budskap.
- Jeg vet ikke om jeg er rett mann. - Har du mistet troen din?
Jeg ber folk gi sin sorg til Gud, og la ham bære byrden.
Hva om jeg sier det fordi det er det jeg trenger å høre?
Det betyr bare at du lever som du lærer.
Det er noe jeg må finne ut av på egen hånd.
Hva med å stifte din egen kirke? Noe mindre, uten all politikken?
Du har jo aldri likt å preke for et stort publikum.
Ja. Det hadde jeg nok likt.
Jeg kommer innom om et par timer.
Jeg hadde satt pris på om hun ikke var der.
Hei. Jeg er agent Bellamy. Jeg skal treffe Jacob.
- Marty, ikke sant? - Du må være Henrys mor.
- Er det noe jeg kan gjøre... - Nei, det er ikke nødvendig.
Jeg har alt jeg trenger her.
- Jacob leker bak huset. - Takk.
Så merkelig... Jeg føler at vi har møttes før.
Men det ville vært umulig, eller hva?
Jeg er redd for det.
- Hva skjer, kompis? - Hei.
Jeg møtte bestemoren din.
- Må være fint å ha henne tilbake. - Ja, hun er kul.
Jeg må spørre deg om noe.
Husker du da Caleb var her, og du følte ham?
Jeg tror han er tilbake.
- Har du følt ham i det siste? - Nei.
- Hvordan kom han tilbake? - Jeg er ikke sikker på at han er her.
Tror du noen kan komme tilbake?
- Jeg vet ikke. Hva mener du? - Ingenting.
Hva med andre mennesker?
Andre som kan ha kommet tilbake nylig.
- Har du følt noen andre? - Nei, bare bestemor.
Ok. Takk, kompis.
Tom?
Tidlig på jobb i dag.
Hei, Sheriff. Noen var syke, så...
- Vil du ha noe drikke? - Vann, takk.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si dette...
Det gjelder faren din. Han kan være tilbake.
Hva? Hvorfor sier du det?
Noen bor i jakthytta. Og ting er blitt stjålet fra gårder i nærheten.
- Har han kontaktet deg? - Nei. Men det er ikke ham.
Ikke spør meg hvordan. Det er magefølelsen. Jeg bare vet det.
Han kommer ikke tilbake.
Ok, beklager forstyrrelsen. Elaine?
Vil du ta med en kaffe?
Nei. Takk.
Jacob? Lunsj!
- Når døde bestemor? - Da hun var 54.
Hvorfor ble hun kremert og ikke begravd som meg?
- Hvem sa det? - Bestemor.
- For en rar ting å snakke om. - Det syns ikke bestemor.
Hun ble kremert fordi hun ønsket det.
Hva vil du når du dør?
- Du er nesten ferdig. Mer suppe? - Nei.
Det er ikke Toms skyld. Han var ikke utro mot deg.
Det hadde vært bedre. Da hadde jeg hatt en grunn til å være sint.
Du er egoistisk.
Jeg lar henne bo i huset mitt med mannen min. Hva skal jeg gjøre?
Være glad for at mannen min skal ha barn med en annen?
Jeg vet at situasjonen er ekstraordinær.
Men det er slik Gud setter oss på prøve.
Jeg vet at det er vanskelig, og at alt virker urettferdig, -
- men kanskje det er derfor du ikke har kunnet bli gravid.
Fordi Gud visste at dette barnet ville trenge deg.
Ikke gi opp ekteskapet ennå.
Carl? Carl? Det er meg.
Ikke list deg innpå folk sånn.
Beklager. Det har blitt lite søvn i det siste.
Gå hjem. Jeg overtar.
Jeg hadde satt pris på om du ikke nevnte dette til sheriffen.
Vi er uansett ikke på talefot.
Caleb! Det er agent Bellamy!
Kom ut med hendene i været. Caleb!
Hvem er du?
Vær så snill. Jeg er syk. Hjelp meg.
Mamma?
Jeg har sett så mange bilder av deg.
Jeg har alltid ment at jeg har dine øyne.
Det er min fars øyne.
Røntgenbildene viser ingen svulster.
Så alt er borte?
Jeg husker knapt hvordan ting var før jeg fikk kreft.
Det virker å være et mønster. De som kommer tilbake, er friske.
Det har virkelig gått bra med deg.
På tide at Langston-familien fikk en lege. Attpåtil en jente.
Jeg fikk samme opplæring som guttene.
På min tid var det annerledes.
Jeg kunne blitt sykepleier, men ikke lege. Jeg kunne giftet meg med en.
- Du er ikke gift? - Nei. Kanskje en dag.
Gode prestasjoner betyr lite om man ikke har sin egen familie.
Jeg må snakke med dr. Langston!
- Hjelp meg. - Ta ham til rom 2.
Navnet er Arthur Holmes. Han var i Calebs jakthytte.
- Tilbakevendt? - Døde i 1935.
Jeg kommer meg ikke ut!
Kom, mamma. Jeg kjører deg hjem.
Ja, Maggie er en super jente. Hun har vært så god mot Jacob.
Jeg vil se fabrikken.
- Det er ingenting å se der. - Kjør meg dit!
Kjære vene...
Jeg sa det til deg. Det har gått flere tiår.
Hvordan kunne du la den forfalle?
Det er lenge siden. Jeg sørget.
Først deg, og så Jacob og Barbara.
Døden inntreffer. Man må komme seg videre.
- Det var ikke så lett. - Du ga opp.
Det betydde ingenting. Det var bare stein og kalk.
Det ble ikke prioritert.
Dette var arven vår! Din arv!
- Dette var Langston-navnet! - Jeg mente det ikke.
Vet du hvor mye vi ofret for dette?
Forretningen som du ga opp, denne fabrikken, -
- var også en del av familien din, og du lot den dø.
Jeg gjorde mitt beste.
Jeg vet det.
Jeg mente ikke å miste besinnelsen.
Jeg ville bare ha noe kjent, noe håndfast.
Kjør meg hjem.
Nei! Nei.
Nei. Nei. Nei.
Rachael? Rachael! Det er meg. Du er trygg.
Kom hit. Jeg har deg.
Det var bare en drøm. Hva drømte du?
Jeg var fanget i en brann.
Det var mye røyk, og jeg hørte folk hyle.
Jeg visste at de ble brent, og at det samme ville skje med meg.
Det er over nå. Det var bare en drøm.
Du lukter som hjemme.
Jeg bør gå.
- Går det bra? - Ser det sånn ut?
- Var du syk før? - Jeg har aldri vært syk.
- Jeg vil stille deg noen spørsmål. - Ok.
Husker du hvordan du døde?
Det var en brann. Røyk, og så ingenting.
Etter at du kom tilbake, har du følt at du var tilbake i brannen?
At du ikke fikk puste, som da du døde?
Jeg vet ikke. Hvorfor kom jeg tilbake?
Her er det bare lidelser. Hvorfor forble jeg ikke død?
Jeg vet ikke hvorfor noen kommer tilbake, mens andre ikke gjør det.
Det hjalp ikke stort.
- Jeg er tilbake, syk og alene. - Du er ikke alene nå.
- Jeg blir her. - Jeg vil ikke ha deg her.
Jeg vil ha kona mi og barna mine.
Jeg vil at verden skal være slik jeg husker den.
- Kan du ordne det for meg? - Skulle ønske jeg kunne det.
Uten familie er det ikke noe poeng å være her.
Hei.
- Hvordan har han det? - Han er sint, forvirret og syk.
Det henger ikke på greip. De andre kom tilbake friske.
Calebs hjerte, bestemors kreft... Arthur er annerledes.
Jeg må kanskje sende ham til sykehuset.
- Det er ikke så lurt. - Hvorfor ikke?
Jeg er ikke tilbake i Arcadia bare for å hjelpe de tilbakevendte.
Jeg skal rapportere om dem til myndighetene.
- Må du angi folk? - Jeg vil ikke.
Men hvis han havner på sykehuset, vil de finne ut av det.
Jeg skal prøve å holde ham her. Men hvis det ikke går...
Før eller senere må du gjøre noe som du ikke vil.
Du innser vel det?
Jeg har savnet deg.
Har du sovet godt?
Blir du kald, så er det ekstra tepper der inne.
Margaret? Hva gjør du her?
Jeg kom for å besøke mr. Holmes. Håper det er i orden.
- Kjenner du ham? - Nei, men jeg husker ham.
Han jobbet på fabrikken da oldefaren din drev den.
Jeg var bare et barn.
Å komme tilbake kan være veldig forstyrrende.
Noe kjent kan være beroligende, -
- selv om det bare er en gammel kvinnes minner.
Så snilt av deg.
Jeg håper jeg lindret den stakkars mannens lidelser.
Jacob?
- Jacob! Hva gjør du? - Jeg...
- Drepte du de fuglene? - Nei!
Ikke lyv! Si sannheten!
Gå inn og vask hendene.
Du skulle si ifra før du gjorde noe. Sendte du Arthur til sykehuset?
- Han er på rommet sitt. - Nei, han er borte.
- Agent Bellamy. - Du tok ham, eller hva?
Han var syk og trengte behandling.
- Jeg vet ikke hva du snakker om. - Du tok ham fordi han kom tilbake.
Hva vet du? Vet du hvorfor han er syk?
Jeg skylder deg ingen forklaring.
Du skal informere meg.
Hvis han er borte, er det din skyld, siden du ikke meldte ifra.
Du må finne ham, og du må gi meg beskjed når det er gjort.
Hei sann. Hva gjør du her helt alene?
Har faren din fortalt om da han knuste favorittvasen min?
Den var verdt en formue.
Tre generasjoner gammel. Cirka 60 år.
Han ville finne ut hvor mange mynter den kunne romme.
- Hva gjorde du? - Jeg straffet ham.
Han var sint på meg, men egentlig beundret jeg ham.
Han eksperimenterte, og jeg mente det var et tegn på intelligens.
Moren din er glad i deg, Jacob.
Men de forstår deg ikke som jeg gjør.
Og de forstår ikke meg som du gjør.
Vet du hvorfor?
- Hvorfor? - Fordi de ikke er som oss.
Kom hit.
- Går det bra? - Ja.
Han fortalte hva som skjedde. Noe av det.
- Jeg skjelte ham ut. - Vel, du hadde en grunn til det.
Hvis folk tror at det er noe galt med ham...
Ingen skal ta ham fra oss. Det skal ikke skje.
Iblant er jeg så glad i ham at det føles som en byrde.
Jeg kveles.
Det er overveldende.
Prøvene jeg tok av Arthur er borte.
Det samme som skjedde med Calebs blod.
Ingen tok ham. Han bare forsvant.
- Står til, kompis? - Hei, Marty. Hva gjør du her?
Jeg ville bare si god natt.
- Mamma ringte deg, eller hva? - Nei.
Jeg kom for å spørre deg om noe.
Jeg har spurt før.
Du vet det, ikke sant? At jeg er en tilbakevendt?
- Det går bra. - Ja.
Kom hit.
Jeg skal be deg gjøre noe veldig viktig.
Alt dette må bli mellom oss, ok?
Hvorfor må vi ha så mange hemmeligheter?
Jeg er ikke klar for at noen skal få vite det ennå.
Vi er virkelig annerledes, eller hva?
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Tekst: Espen Remseth Hovelsen www.sdimedia.com